НА ОСНОВІ РЕАЛЬНОЇ ІСТОРІЇ
Це прекрасний день По сусідству
Прекрасний день для сусіда
Будеш моїм сусідом?
Станеш моїм сусідом?
Це привітний день У цьому прекрасному лісі
Привітний день для краси
Будеш моїм сусідом?
Станеш моїм сусідом?
Я завжди мріяв Мати такого сусіда
Як ти
Я завжди мріяв жити По сусідству з тобою
Так давай витягнемо максимум користі З цього прекрасного дня
Раз вже ми разом Чого б нам не зробити це?
Будеш моїм сусідом?
Станеш моїм сусідом?
Будеш моїм сусідом?
Давай же
Будь моїм сусідом
Привіт, сусіду.
Радий бачити тебе знову.
А ти бачив?
Що я приніс тобі сьогодні?
Це називається дошка з фото.
Бо за кожними маленькими дверцями
знаходиться чиєсь фото.
Леді Еберлін.
Подивимося, хто за цими дверцятами.
Це - король П'ятниця Тринадцятий.
Зі своєю короною,
вусами і бородою.
А хто за цими дверцями?
Це містер Макфілі.
Він завжди каже: "Термінова доставка".
Хочу тебе познайомити з моїм новим другом.
Його звуть Ллойд Фогель.
Хтось поранив мого друга Ллойда.
І не лише його обличчя.
Йому важко пробачити людину,
яка скривдила його.
А ти знаєш, що це означає?
Прощати?
Це рішення, яке ми приймаємо,
щоб звільнити людину
від тієї злості, яку відчуваємо до неї.
Дивно, але іноді
найважче пробачити тих, кого любимо.
Давай привітаємося з моїм другом Ллойдом.
Давайте?
Вручить премію за документальний нарис переможець
ЖУРНАЛЬНА ПРЕМІЯ
1998 рік
минулого року, Ллойд Фогель.
Дякую.
Я щасливий бути сьогодні тут, серед своїх негідних колег.
Отже,
навіщо ми працюємо в журналах?
Чесно кажучи, тому що будь-яке інше зайняття складно назвати життям.
Ми сидимо в першому ряду в історії.
Ми викриваємо правду, яку інші не бачать.
А іноді,
лише іноді,
ми покращуємо зруйнований світ своїми словами.
Дякую.
Мені це було потрібно.
Я з'їла голівку сиру на вечерю.
Що ми забули?
Нам треба більше підгузників.
Ще більше? Ми їдемо в Джерсі лише на одну ніч.
Ми використовуємо приблизно 12 штук на день.
Так?
Чим ти годуєш дитину?
- А не простіше залишити його з нянею? - Я не готова залишити його з чужим.
Ясно? Він зовсім маленький.
Так.
Твоя сестра телефонувала вчора.
- Хотіла знати, що ти написав промову. - Я готовий.
Просто візьму промову з її першого весілля.
- Або з другого. - Так.
- Просто поміняй імена. - Так.
І вона просила дещо передати тобі.
Слухаю.
Твій батько приїде.
Вона намагалася зв'язатися з ним пару місяців тому, але він не відповів,
але потім передзвонив і сказав, що приїде на весілля.
З тобою все гаразд?
Так, усе гаразд.
Думаю, нам не варто їхати.
- Ллойд. - Що?
Навіщо дитина, якщо її не використати, щоб уникнути соціальних зобов'язань?
Лоррейн боялася, що ти даси заду.
Я жартую. Я не пропущу її весілля.
З нетерпінням чекаю його щороку.
Гаразд.
Здорово, що Гевін познайомиться зі своїм дідусем.
Авжеж.
Прокляття!
Татусь просто жартує.
Це неможливо.
Ось.
Візьми його. Тримай.
Ось так.
Відмінно.
Він у розпачі.
Ще б пак. Він одружується на Лоррейн.
- Боже мій, чудово виглядаєш. - Ще й як.
Я не скинула п'ять кілограмів, як планувала, та байдуже.
- Ллойд, брат. - Я знаю.
- Я - Тодд. Ну, чоловік. - Так.
Що тут у нас за малюк?
- Не думаю, що в нас будуть діти. - Як це сталося?
Я запросила його, він приїхав.
Вести тебе до вівтаря? Серйозно?
Він запропонував. Пропустив перші два весілля. Я подумала, чом би й ні?
Є кілька причин.
Він - старий.
І якщо він постарається...
Думаю, пора починати.
Замість типової промови батька нареченої,
я подумав,
що можу заспівати пісеньку.
Це для моєї Лоррейн.
І для тебе теж.
Як його звуть?
Для Тодда.
Авжеж.
Я знаю, що стою в черзі Поки ти не вирішиш, що в тебе є час
Провести вечір зі мною
А якщо ми підемо кудись потанцювати
Я знаю, є шанс Що ти підеш не зі мною
Після цього ми заскакуємо У тихе затишне містечко
І випиваємо пару келихів
Визнай, тепер ти шкодуєш, що хотів утекти.
Він п'яний.
...говорячи нісенітницю, типу
Так, але він добре співає.
"Я люблю тебе"
Ось ми й тут,
у серці Нью-Джерсі.
Привіт, Джері.
Та годі. Не треба звати мене Джері.
Або зви, мені все одно.
Привіт.
Привіт. Я - Андреа, дружина Ллойда.
Андреа! Авжеж.
Яка...
приємна зустріч.
Привіт, дружок.
А це Гевін.
Який красень.
Ти просто моя копія.
Давай вип'ємо.
Що це, кола?
Ця гидота вб'є тебе.
Я тільки скажу промову й ми підемо, тож...
Лялечка?
Залишиш нас на хвилинку?
Вона... Вона - не лялечка.
Вона - адвокат з захисту громадських інтересів.
Це дає гроші?
Знаєте, ми походимо.
У тебе дитина.
І дружина.
Ти щасливий?
- Я - щасливий. - Так.
Здається, тобі пощастило з нею.
Але хіба ти не занадто старий, щоб заводити дитину?
Я не настільки старий.
Ти - розумний.
Ми з твоєю мамою ледве були знайомі, коли вона завагітніла.
Але ж ми були дітьми.
Не говори про неї.
Почекай. Ти не знаєш усю історію.
- Твоя мати зовсім не була святою... - Не смій говорити про мою маму!
- Що ти робиш? - Відчепись!
- Гей! - Та годі, що ти робиш?
Годі вже.
Якого дідька?
- Ти не чула його. - Ти вийшов з себе.
Це він вийшов з себе.
Ти не збираєшся узяти відповідальність за це?
Звісно ж ні. Я запропонував Лоррейн сплатити хімчистку.
Ти коли-небудь відчував те саме, що й Ллойд?
Настільки злий, що хотів зробити комусь боляче?
Або собі?
Я відчував.
У дитинстві я був дуже пухкий.
І інші діти дратували мене,
придумували прізвиська,
як то, Товстун Фредді.
Я дуже засмучувався через це.
Іноді, наодинці,
я навіть плакав.
А іноді,
я дуже злився.
Завжди можна щось зробити
зі злістю, яку ти відчуваєш.
Ти чув це?
Хтось стукається.
Подивимося, хто це.
Це - містер Макфілі.
Термінова доставка.
Поглянь. Це - журнал.
Дякую.
У журналах багато цікавої інформації.
Ще б пак.
Мій друг Ллойд працює в журналі. Він - дивовижний письменник.
До речі, я знайшов одне відео.
- Подумав, ви захочете його переглянути. - Яке?
Це відео про те, як створюються журнали.
Називається "Як створюються журнали".
Я знаю, багато хто любить журнали, і я подумав, що вас це зацікавить.
Думаю, так. У тебе є час, щоб показати нам його зараз?
Я з радістю перегляну його знов.
Давай подивимося його на Картині .
Ми подивимося його на Картині
і дізнаємося, як люди створюють
журнали.
Це чорнило використовують, щоб друкувати журнали.
Жовте чорнило.
Схоже на гірчицю.
А ці величезні рулони чистого паперу завантажують у машину.
Цікаво, скільки журналів можна зробити
з одного такого величезного рулону.
Журнали друкуються на величезних листах, кожен колір окремо.
Ця машина збирає журнали
і склеює їх.
"ЕСКВАЙР"
А це хто?
Ці люди вирішують, що буде в журналі.
Вони вибирають фотографії і створюють макет.
Це - важлива робота.
А ці люди пишуть слова, які потраплять в журнал.
Треба багато усього зробити, щоб створити журнал, так?
Безперечно.
- Так? - Не звертай уваги на моє обличчя.
Спортивна травма. Нічого серйозного. Доброго ранку, Елен. Як справи?
Це буде цікаво.
- Що? - Відправити тебе на завдання...
з розбитим обличчям.
- Завдання? - Так.
Ти ідеально підходиш.
- У тебе якраз народився малюк. - Чому ти даєш мені завдання?
Ми готуємо випуск про героїв,
ще ми складаємо психологічний портрет видатних людей.
Потрібен текст під гарним фото.
Ти найняла мене в якості розслідувального журналіста. Я не займаюся знаменитостями.
Стій. Хіба я не найняла тебе, щоб ти виконував усі мої вказівки?
Зараз ти повинен створити психологічний портрет одного з національних героїв.
Кого?
Містера Роджерса.
- Типа з примітивної дитячої програми? - Улюблений дитячий телеведучий, так.
Слухай, я...
Я думаю, це допоможе тобі, Ллойд,
змінити свій образ.
Мені не треба міняти образ.
Гаразд.
Елен?
Ти - єдина людина з нашого списку, якій він не відмовив у інтерв'ю.
Думаю, ти створив собі репутацію.
Репутацію? Людям подобається спілкуватися зі мною.
Так, поки вони не прочитають, що ти про них написав.
І що, я повинен зробити поблажку цьому типу тільки тому що він грає з ляльками?
400 слів. Будь ласкавий.
Алло. Це Ллойд Фогель з журналу "Есквайр".
Я дзвоню, щоб призначити інтерв'ю
з містером Роджерсом.
Пробач за обличчя!
Мені теж дісталося.
Слухай, я провинився.
Я лише хочу побалакати з тобою.
- Нам треба багато що обговорити. - Ні.
Я не клюну на це.
Та годі вже, Ллойд!
Привіт, любий.
Привіт. Привіт, хлопці.
Привіт, Ллойд.
Тут пахне.
Сміття у ванній.
Дев'ять різних видів підгузників.
Ллойд, привіт.
Привіт. Що ти тут робиш?
Я відповім!
Алло?
Ллойд?
Хто це?
Це Фред Роджерс.
Привіт, швидко ви.
Я вирішив, якщо ти хочеш поговорити зі мною, я теж хочу поговорити з тобою.
Так, хотів призначити час, щоб зустрітися з вами і поставити кілька запитань.
Я з радістю призначу, але є одна проблема.
Яка?
Я розмовляю з тобою зараз.
Так. Авжеж.
У нашій програмі я намагаюся дивитися крізь камеру
в очі кожній дитині
і розмовляти з ним або з нею,
я намагаюся бути повністю відкритим
до їхніх почуттів і потреб.
Ясно.
Знаєш, що зараз найважливіше на світі для мене?
Ні.
Розмовляти по телефону з Ллойдом Фогелем.
Привіт.
З тобою все гаразд?
Я отримав завдання.
Куди ти їдеш цього разу?
У Пітсбург.
Завтра.
Я готую психологічний портрет містера Роджерса.
Правда?
Обожнюю його.
Так?
Так.
Чому?
Не знаю.
Почекай.
Елен дала тобі створити психологічний портрет?
Вона знає, що ти таким не займаєшся.
Думаю, в цьому й сенс.
А ти можеш відмовитися?
Ти можеш узяти вихідний та побути трохи з нами?
Ти не брав вихідні, відколи Гевін народився.
Не брав.
Ну, хоча б людина гарна.
Так.
Побачимо.
Боже мій, Ллойд, прошу,
не зруйнуй моє дитинство.
- Я кохаю тебе! - Я теж кохаю тебе!
"ВКІД"
Вітаю, я шукаю Фреда Роджерса.
- Кого? - Я помилився адресою?
Я знаю, хто ви. Сюди.
У вас буде 20 хвилин під час перерви.
Мені сказали, що година.
Ви ж не битиметеся з ним?
Грав у софтбол. Ловив подачу.
Напевно, вам не варто було бити обличчям.
Привіт, Еван.
Пробачте. Доведеться почекати.
Це "Загадай бажання"?
Як справи, Маргі?
Він руйнує моє життя.
Як довго?
Вже півгодини, так що...
ми відстаємо на 73 хвилини.
Я повинен втрутитися.
- Прикрий мене. - Ти сам за себе.
...светр такого ж кольору, як у мене.
Але я погано розрізняю кольори.
- Хіба не смішно? - Не треба.
Дивися. Дивися.
Пробачте. Синку, він з тобою розмовляє.
- Гаразд, любий. Любий. - Добре.
Не роби так, любий.
Цей... Цей меч здається досить гострим.
І важким.
- Не дуже. - Ні?
Треба бути дуже сильним,
щоб тримати його так.
Упевнений, ти дуже сильний,
всередині теж.
Ну...
Мені подобається це.
- Дякую. Так. - Пробач, Фред. Треба починати.
Можна сфотографувати вас?
- Так. - Так?
Дивіться на мене.
Ось так. Дякую.
Дякую, що прийшли до нас по сусідству.
- Друзі, за мною. - Добре.
- Дякую. - Молодець.
- Ти такий молодець. - Часто таке відбувається?
Щодня.
Отже, починаємо!
Усі по місцях.
Тишина.
Звук пишеться.
- Звук. - Увага.
І мотор.
Знаєш, що це?
Це - Ллойд.
Ллойд.
Хвилинку!
Ми не можемо звільнити його?
Вітаю, Ллойд. Приємно познайомитися. Що...
- З тобою все гаразд? - Стояв на прийомі.
Боже мій, напевно, боляче.
- Давайте пізніше. - Треба продовжувати.
Нехай Еван огляне його.
- Ні, все гаразд. - Ні, пробач, Фред.
- Так. - Нам треба...
Гаразд, гаразд.
Приємно познайомитися. Я такий радий, що ти тут.
Мені не терпиться поговорити з тобою, правда.
Після зйомок.
Друзі, це Ллойд Фогель. Дивовижний письменник.
Дякую, Фред.
- Гаразд, всі по місцях. - Відійдіть сюди.
Звук пишеться.
Звук.
І табличка.
І мотор.
Знаєш, що це?
Це намет.
Давай встановимо його.
Боже мій.
Це трохи складніше, ніж я думав.
Це неможливо.
Я не можу. Я не можу.
Треба...
Двоє дорослих повинні ставити намет.
Знято. Давайте наново.
Ні, ні, давайте...
Давайте подивимося...
Відмотайте назад.
Боже мій.
Це трохи складніше, ніж я думав.
- Ми можемо поставити її для тебе. - Ні, ні, ні, я...
Думаю, все добре.
Так.
Думаю, все добре.
- Чудово? Так. - Так.
Обідня перерва.
Намет. Чому ви не хочете, щоб його встановили для вас?
Діти повинні знати, що навіть якщо дорослі щось планують,
іноді все виходить не так, як ми сподівалися.
Ти давно одружений, Ллойд?
Вісім років.
Вісім років... Це -
дивовижний успіх.
А в дружини є ім'я?
Андреа.
Я б хотів познайомитися з Андреа.
Ще б пак.
Ви все життя прожили в Пітсбурзі?
Я виріс неподалік звідси, в містечку, під назвою Латроб.
Але ми давно живемо тут, і ми виростили наших хлопчиків тут.
Як ви думаєте, для знаменитості простіше або складніше жити тут?
Знаменитість. Боже мій.
Ви не вважаєте себе знаменитим?
"Слава" - це слово з кількох букв,
як і "касета", "масштаб" чи "обличчя".
Важливе те, що ми робимо з нею.
І що ви робите з нею?
Ми намагаємося навчити дітей,
як упоратися зі своїми почуттями.
Цей фрагмент увійде до випуску про героїв.
Ви вважаєте себе героєм?
Я не вважаю себе героєм.
Зовсім ні.
А містер Роджерс? Він - герой?
Я не розумію питання.
Є ви, Фред,
а є персонаж, якого ви граєте, містер Роджерс.
Ти сказав, що грав на прийомі?
Це? Що це?
Що сталося з тобою?
Що сталося з тобою, Ллойд?
Я побився.
Боже мій.
З ким ти побився?
Це не має значення.
З Джері.
А хто такий Джері?
Мій батько.
Боже мій.
Я не хочу говорити про це.
А через що ви з батьком побилися?
Я прийшов інтерв'ювати вас, містер Роджерс.
Адже цим ми й займаємося, хіба ні?
Ми чекаємо тебе в студії "Б", Фред.
Добре, Маргі.
- Я думав, у нас 20 хвилин. - Можна сфотографувати тебе?
Я люблю фотографувати людей, яких зустрічаю.
Тоді я можу показати їх Джоенн.
Дуже дякую.
Сподіваюся, ти затримаєшся трохи. Дуже сподіваюся.
І це... І це все?
Усе готово?
Деніел, ти готовий?
Я готовий!
Дякую, Деніел.
Вона розмовляла з лялькою?
Деніел - не просто лялька.
Деніел - це Фред, а Фред - це Деніел.
- Тобто... - Годі базікати.
- Леді, дай знати, коли будеш готова. - Добре. Дякую.
Операторський візок.
Мотор.
Привіт, леді Еберлін.
Привіт, Деніел.
Це від тебе цей смішний запах?
Ти маєш на увазі цей запах скунса? Ні.
Я намагаюся позбавитися від цього запаху.
Розприскавши інший запах?
Так. Приємний аромат.
- Хочеш понюхати? - Так.
Приємно пахне.
А звідки взявся цей неприємний запах?
Містер Скунс.
Він злякався
і обприскав мене.
Ні. А він вибачився?
Ні.
Я такий злий
через це,
що я навіть не знаю, що робити.
Деніел.
Що робити Зі злістю, що ти відчуваєш
Коли ти настільки злий Що готовий кусатися?
Коли здається Що весь світ неправий
А ти робиш усе неправильно
Що ж робити? Битися портфелем?
Товкти глину або місити тісто?
Зібрати друзів І зіграти в квача
Або подивитися, як швидко ти бігаєш?
Я можу зупинитися, коли захочу Я можу зупинитися, коли побажаю
Я можу зупинитися, зупинитися, зупинитися У будь-яку мить
І як же приємно це відчувати
І знати, що це моє почуття
- Знати, що дещо всередині - Знати, що дещо всередині
- Допомагає нам стати тим, ким ми можемо - Допомагає нам стати тим, ким ми можемо
- Дівчинці - одного дня стати жінкою - Дівчинці - одного дня стати жінкою
- Хлопчикові - одного дня стати чоловіком - Хлопчикові - одного дня стати чоловіком
Дякую, леді Еберлін.
Дякую, Деніел.
Мені... Мені вже краще.
Я така рада.
Я не знаю, чи такий він насправді.
Це не тобі вирішувати, Ллойд.
- Я думаю, через пару інтерв'ю... - Ні, ні, ні, я ж сказала, це не експозе.
Просто почни писати. Пару смішних анекдотів.
Будь простіший.
Я не можу, Елен. Він набагато складніший, ніж я думав.
Він - ведучий дитячої телепередачі.
Це ж містер клятий Роджерс. Мова ж не про Михайла Горбачова.
- Здається, ти не розумієш, про що просиш. - Я прошу тебе виконати роботу.
Забирайся звідси і повертайся, коли напишеш перший чорновий варіант.
Що ж
"Хлопці по сусідству" набувають іншого сенсу.
Ми повернемося з містером Роджерсом!
Ми всі виросли з вами...
- Привіт. - Привіт.
Мене хвилює те, що відбувається навкруги.
Мені хотілося б, щоб більше людей...
Як пройшло?
Він - найліпша людина з усіх, кого я зустрічав.
З твоїх вуст це не звучить як комплімент.
Є... Існує такий світогляд. Багато чого відбувається. Багато безнадійності.
Що ж нам робити?
Простих відповідей немає, звісно, але ми могли б за допомогою телевізійних шоу,
як і будь-яких інших шоу,
дати людям зрозуміти, що кожен з нас цінний.
Все розпочинається з дому. Ніколи не можна недооцінювати це.
Не думаю, що хтось може подорослішати, якщо його не сприймають
таким, яким він є.
Якщо хтось завжди каже дитині: "Ти... Ти виростиш і ти...
У тебе все буде добре". У цій країні так часто буває.
Твоя черга.
- Так. - Таким чином, дитину цінують...
за те, ким вона стане, а не за те, ким вона є.
"Одного дня він стане чудовим споживачем.
Чим швидше ми спровадимо їх з гнізда, і вони вийдуть у світ купувати, тим краще".
Що, по-вашому, є найбільшою помилкою в вихованні дітей?
- Не пам'ятати власне дитинство. - Так?
Думаю, краще, що ми можемо зробити,
це пам'ятати, якими ми були,
знати, що переживають наші діти.
Це так складно, коли стаєш батьком.
Ти кажеш: "Я ніколи так не робитиму", коли батьки так вчиняють з тобою.
Кажеш: "Я не вчиню так зі своєю дитиною".
А потім ти дорослішаєш
і забуваєш, яке це бути отаким.
Ти забуваєш це.
Але ці діти допоможуть згадати, як це було.
Коли ти стаєш батьком, у тебе є новий шанс подорослішати.
Так.
А ви коли-небудь...? Я не можу уявити... Я знаю, що ви - батько двох хлопчиків,
але я не можу уявити, що у вас бували проблеми зі своїми дітьми.
- Бувало таке? - Авжеж.
- Я - людина, як і всі ми. - Я думала, ви просто кажете їм:
"Можеш сказати "доброго ранку", і вони міняються.
Знаєте, з мене часто роблять пародії...
Ллойд, привіт.
Я можу зупинитися, зупинитися, зупинитися у будь-яку мить.
Синку, чого ти боїшся?
Ні, Ллойд.
Няв-няв.
Розлучаться вони чи ні,
вони все одно залишаться твоїми батьками.
Термінова доставка.
Алло?
Боже мій. Я розбудив вас. Андреа?
Так.
Це - Фред Роджерс.
- Вітаю. - Хто це?
Ллойд поруч.
Ні, Андреа, користуючись випадком,
я лише хотів подякувати, що ти відпустила Ллойда до нас.
Мабуть, йому непросто від'їжджати, коли Гевін удома.
Дякую за ваші слова.
Я дам трубку Ллойдові.
Містер Роджерс знає моє ім'я.
Це Ллойд.
Ти поїхав, не попрощавшись.
Я радий, що ми продовжимо розмовляти. Сьогодні я їду в Нью-Йорк на зйомки.
І Джоенн їде зі мною,
і ми подумали, чи не захочеш ти зайти й привітатися.
Як думаєте, скільки часу в мене буде сьогодні?
Ви тут, тому що Фред хоче вас тут бачити.
Мені честь.
Він любить усіх, але найбільше таких, як ви.
Таких, як я?
Я читав ваші роботи.
Вас не надто турбує людство, так?
Я лише роблю свою роботу.
Я наполіг, щоб він прочитав ваші роботи, перш ніж ми погодимося.
І він прочитав?
Усі статті, які ми знайшли.
Дякую, дякую.
Мені захотілося встати й трохи потанцювати.
Містер Роджерс, у нас для вас сюрприз.
Ми зіграємо одну з ваших пісень, під назвою "Ти особливий".
Як здорово.
А як ви гратимете на інструментах без смичків?
Ми можемо зіграти піцикато,
тобто, смикати за струни пальцями.
Раз, два, три, раз, два.
"ТЕАТР ХАДСОН"
- Усім привіт. Привіт. - Привіт.
Який я радий вас бачити. Який радий вас бачити.
Дуже радий знайомству.
Я називаю це "передача рукостискання".
- Обожнюю ваше шоу. - Дякую, що прийшли .
Хороша навичка.
Ми переманили Білла з секретаріату губернатора.
Ти знайомий з Біллом?
Обожнюю Білла. Завзятий фанат.
Він дуже оберігає Роджа.
Ви звете його Родж?
Удома ми не звемо його містер Роджерс, любий.
- Джоенн Роджерс. - Дуже приємно.
Взаємно, любий.
Яке це, бути в шлюбі з живим святим?
Знаєш, мені не дуже подобається цей термін.
Якщо вважати його святим,
тоді його життя здається недосяжним.
Знаєш, він постійно працює над цим. Це - практика.
Він - не ідеальна людина.
У нього темперамент.
Він обирає, як відреагувати на злість.
Напевно, це вимагає багато зусиль.
Так, він... Щодня він робить те, що допомагає заспокоїтися.
Читає Священне Писання, плаває,
молиться за людей по іменах.
Пише листи, сотні листів. Він займається цим відтоді, як ми познайомилися.
- Дякую, щиро дякую. - Будь розумницею.
- Бувайте, містер Роджерс. - Дякую, народ.
- Дякую. - Дякую, що прийшли .
- Любов моя. - Бувай, любов моя.
- Побачимося через кілька годин. - Так. Добре вам провести час.
Ллойд, я думав, ми зможемо поспілкуватися.
- Авжеж. - Ці пані були блискучі.
- Неймовірні. - Приголомшливі.
Знаєш, я дізнався про них від Джоенн...
Ви завжди їздите на метро?
У нас з Джоенн є квартира.
Лише пару станцій звідси.
Та іноді найпростіше добратися так.
Отже,
ви торкнулися досить серйозних речей,
особливо, для шоу, орієнтованого на дітей.
Я радий, що тобі вдалося подивитися шоу.
Смерть, розлучення, війна. Все стає похмуріше.
Знаєш...
Мегі Стюарт показала мені найкрасивіше слово на мові жестів.
Знаєш, що це означає? Це означає "друг".
Хіба не ідеально?
Хто така Мегі Стюарт?
- Давай. - Містер Роджерс!
Це прекрасний...
Це прекрасний день по сусідству Прекрасний день для сусіда
Будеш моїм сусідом? Станеш моїм сусідом?
Це привітний день у цьому прекрасному лісі Привітний день для краси
Будеш моїм сусідом? Станеш моїм сусідом?
Я завжди мріяв Мати такого сусіда
Як ти
Я завжди мріяв жити По сусідству з тобою
Так давай візьмемо максимум користі З цього прекрасного дня
Коли вже ми разом Чого б нам не зробити це?
Будеш моїм сусідом? Станеш моїм сусідом?
Будеш моїм сусідом?
Давай же
Будь моїм сусідом.
Це було дивовижно.
Здається, люди стають у чергу,
щоб розповісти вам про свої проблеми.
Хіба це не прекрасно?
Така сміливість?
Ну...
Напевно, це неймовірний тягар для вас.
Я вдячний за твої слова, Ллойд.
Я вдячний за твоє співчуття.
Так? Це - тягар?
Припустимо, це - тягар.
Не буває... Не буває життя без болю.
Як ви справляєтеся з цим?
Є безліч способів впоратися з почуттями, не зашкодивши собі,
чи іншим.
Так, як... Наприклад?
Можна товкти глину,
чи плисти якнайшвидше,
чи зіграти на низьких клавішах піаніно одночасно.
Ви коли-небудь говорили про той тягар, який тягнете?
Хочеш познайомитися з моїми іграшковими друзями з Вигаданого Сусідства?
Здається, вони багато чого бачили.
Вони... Вони вже давно зі мною.
А ви не думали позбавитися від них? Придбати нові?
Хіба в тебе не було особливого друга в дитинстві, Ллойд?
Особливого друга?
Так, особлива іграшка.
Або...
Плюшевий ведмедик, якого ти дуже любив,
хоч він і пошарпався і зносився, але ти любив його ще більше?
Не знаю. Напевно, був.
Можеш розповісти про свого особливого друга?
Здається, у мене був кролик.
А кролика було ім'я?
Просто Кролик.
Старий Кролик.
А хто подарував тобі Старого Кролика?
Моя мама.
Напевно, вона дуже любила тебе.
Так. Вона... Вона померла, коли я був маленький.
Упевнений, якби вона побачила тебе сьогодні,
яким ти став,
вона б пишалася тобою.
Я хочу повернутися до своїх питань.
Ти хотів познайомитися з моїми друзями з Вигаданого Сусідства.
Ні, я запитав вас про тягар, який ви несете на собі.
Я - король П'ятниця Тринадцятий.
Ллойд Фогель, журналіст, я так розумію.
А це - Деніел, Смугастий Тигр.
Іноді Деніел соромиться розмовляти, але...
Але все гаразд, Деніел.
Ти знайомий з Деніелом?
Офіційно, ні.
Я б хотів познайомитися зі Старим Кроликом.
Маю сказати, що не хочу говорити про Старого Кролика.
Можливо, сьогодні Ллойд не дуже товариський, Деніел.
І... І нічого страшного.
Фред, ви можете прибрати ляльку?
У середині 70-х, впродовж трьох років, ви не випускали шоу.
Чому ви пішли?
У ту мить мені здалося, що шоу торкнулося всіх головних аспектів дитинства.
І що вас повернуло? Гроші?
Нудьга?
Мої сини стали підлітками й ми зіткнулися з великими труднощами.
Усі ми, і...
І тоді я зрозумів, що треба ще багато про що поговорити.
Думаю, було непросто
рости з таким батьком, як ви.
До недавнього часу мій старший син ніколи не говорив про мене.
Він дуже потайний, та це нормально.
А мій молодший син, він...
Він, насправді, дав мені усі випробовування у житті.
Але зрештою ми порозумілися, зараз я дуже пишаюся ними.
Але ти правий, Ллойд.
Їм припало непросто.
Дякую.
Дякую за розуміння.
Нема за що.
Ти розраховував на іншу відповідь?
Бути батьком не означає бути ідеальним батьком.
Ти проходиш через це зараз, зі своїм сином.
І...
Я багато думав про тебе й твого батька.
Ви подолали ваші розбіжності?
Це просто смішно.
- Ллойд, куди ти? - Ми закінчили. Дякую. Був радий.
Боже мій.
Він такий тихий з вами.
Я вмію ладнати з дітьми.
Справді?
Привіт!
Сідай. Ми... Ми приготували вам їжі з собою.
Вони принесли піцу.
Ллойд, це Дороті.
Привіт.
Ти не можеш привітатися?
Що за манери?
Пробачте.
Думаю, нам краще піти.
Мені раптом подумалося.
Може, ми перекусимо, поспілкуємося по-людськи.
Я провинився на весіллі.
Авжеж, ти не кращий, але...
Я розумію.
Через тебе я просидів в машині дві ночі,
немов бездомний, немов якийсь бомж.
- Джері, від цього не легше. - Ну, він мовчить як риба.
Ти прийшов сюди, щоб познайомити нас?
Так.
Познайомити з Дороті.
Привіт, Дороті.
Привіт, Ллойд.
Ти зробив те, що хотів. А тепер я хочу, щоб ви пішли.
Ллойд.
Я можу ніколи не повернутися.
Прошу, вислухай мене.
Ми з Дороті разом ось вже 15 років.
Він втік, як тільки мама захворіла. Ти знала? Він навіть не дочекався її смерті.
- Вона не хотіла, щоб я був поруч. - Тому що ти гуляв, поки вона помирала.
Я знаю.
Я знаю!
Мені знадобилися роки, щоб оправитися.
Завдяки Дороті я тут.
Вона допомогла мені пережити це пекло.
Знаєш, що кажуть про людей, коли вони помирають?
Говорять, що вони просто мирно йдуть.
Мама кричала, коли помирала. Ти знав про це?
Вона кричала до втрати свідомості.
А потім її приводили до тями, й вона знов кричала.
Були лише я, Лоррейн і медсестри.
Щоб підписати документи, зібрати всі речі, поховати її.
- Джері? - Годі, Ллойд.
Боже, моя щелепа.
Джері?
Джері.
Боже мій. Боже мій.
Я викличу швидку. Ллойд, зроби щось!
Дихай. Дихай. Дивися на мене.
- Алло? - Я тут.
У чоловіка напад.
Так, ми не знаємо. Я не... Він дихає?
- Так. - Він дихає. Так. Він дихає.
Можливо, інфаркт.
Ллойд, зроби щось!
МРТ серця виявила більш поширений стеноз, ніж ми припускали.
У такій ситуації операція,
ризик інфекції...
Готовий поспати?
Досить? Більше не будеш?
Гаразд, давай.
Щось дізнався?
Ненавиджу лікарні.
Їдь додому й поклади його в ліжко.
Ні.
Я не хочу залишати тебе тут.
Я не залишуся тут.
Гаразд.
Поїхали разом.
Ні, мені треба їхати в Пітсбург.
- Зараз? - Так, мені потрібно працювати.
Коли батько при смерті?
У мене терміни.
Упевнена, Елен зрозуміє, якщо ти скажеш, що сталося.
Не хочу. Я хочу поїхати в Пітсбург. Я хочу попрацювати.
- Це не новина для тебе. - Не розмовляй зі мною так.
Здається, ти думаєш, раз у нас дитина,
то я повинен кинути все, чим раніше займався, адже ти ж кинула.
Моя робота досі важлива для мене.
Я ніколи не просила тебе відмовитися від роботи.
- Мені треба їхати. - Чому?
Усі важливі для тебе люди зараз в цій лікарні.
Хіба ти не можеш підтримати мене?
Хоч раз?
Раніше ти мене підтримувала.
Я кажу тобі це тому, що я підтримую тебе.
Зараз невчасно їхати на роботу.
Я повинен їхати, якщо хочу добратися в Пітсбург до ранку.
Гаразд. Я побуду з твоєю сім'єю, поки тебе не буде.
Пітсбург?
ПІТСБУРГ
- Ллойд, ось ти де. - Мені потрібно поговорити з Фредом.
Дуже смішно, містер. Іди сюди. Ми готові знімати.
Сюди.
Іди сюди.
- Тиша. - Що? Що я тут роблю?
Ти береш участь у цьому епізоді. Чекай тут.
- Звук пишеться. - Звук.
- Що... - Табличка.
І мотор!
Це мій хороший друг, Ллойд.
Ллойд Фогель. Ви пам'ятаєте Ллойда.
Фред, я не розумію, що відбувається. Зупиніться. Зупиніться.
Тобі... Тобі недобре, Ллойд?
Досить ставити запитання. Це я ставлю запитання.
У сьогоднішньому випуску я б хотів побалакати про лікарні.
Іноді, коли людям погано,
їм доводиться йти до лікарні.
Я ненавиджу лікарні.
Люди йдуть до лікарні, коли хворі.
Гаразд.
- Можеш уявити, що ти в лікарні? - Ні!
- Привіт, Старий Кролик. - Що?
Старий Кролик, напевно.
Я не... Я не... Де Фред?
Я так хотів познайомитися з тобою, Старий Кролик.
Я такий радий, що ти заглянув.
Привіт, леді Еберлін.
Привіт.
Привіт, Старий Кролик.
- Боже мій. - Ми розмовляли про лікарні.
Люди йдуть до лікарні, коли вони хворіють.
Але що робити, коли болить душа?
Треба поговорити про свої почуття.
Треба поговорити
- Треба говорити про свої почуття. - Що зі мною?
Треба поговорити
Ми справжні, коли не замикаємося в собі
Треба поговорити
Давай, скажи:
Ти мені подобаєшся.
Мені сумно.
Я злюся.
Коли ти розсердився?
Ти пам'ятаєш?
Щось сталося?
Привіт, малюк.
Привіт, мамо.
Я знаю, ти думаєш, що робиш це заради мене,
чіпляєшся за цю злість.
Мені цього не треба.
Ллойд?
Що сталося?
- Не знаю. Він... Він просто впав. - З ним усе добре?
- Хто-небудь... - Я допоможу.
Перевертаємо.
Добре.
Ти прокинувся.
Боже мій. Якби я знала, що ти тут, то припинила б шум.
Ні, ні, ні, це було... Це було прекрасно.
Ллойд, мабуть, ти дуже голодний. Я візьму куртку й підемо.
Я... Я, мабуть, піду.
Ні, ні, ні. Нісенітниця.
Дивися. Дякую велике.
Смачного.
- Дякую. - Дякую.
Ви - вегетаріанець?
Я просто не можу уявити, як можна їсти те,
у кого є мати.
Білл був правий.
Ви
любите таких, як я.
Яких таких?
Я в житті не зустрічав такого, як ти.
Зломлених людей.
Я не вважаю тебе зломленим.
Я знаю, ти - людина твердих переконань.
Людина, яка знає, що таке добре, а що таке погано.
Пам'ятай про те, що стосунки з твоїм батьком
також вплинули на це.
Він допоміг тобі стати тим, хто ти є.
Зробиш дещо для мене, Ллойд?
Ця вправа корисна. Я іноді її роблю.
Давай хвилинку подумаємо
про тих людей, завдяки яким ми існуємо.
Я... Я не можу.
Вони прийдуть до тебе.
Лише одна хвилина мовчання.
Дякую, що зробив це зі мною.
Мені стало набагато краще.
Те, як я пішов...
Ти винен.
- Так, треба було зателефонувати. - Не треба було їхати.
Лікар прийшла поговорити з тобою. Я не знала, що сказати їй.
Я не знала, що сказати твоєму батькові.
І до речі, я намагалася взяти таксі, щоб поїхати додому.
Звісно, нічого не вийшло, мені довелося їхати на метро вночі.
Люди дивилися на нас з Гевіном,
ніби збиралися викликати службу опіки.
Я знаю, ти намагаєшся вибачитися, але від цього не стане легше.
Гаразд, кажи.
Може...
Може, сядемо?
Він заснув?
Нарешті.
Слухай.
Я... Я розумію, що мені треба розібратися зі своїми почуттями.
Коли мені страшно...
А так і було в лікарні, а я давно...
там не був.
Я починаю злитися.
Я знаю, це спосіб сказати : "Я не можу впоратися з цим.
Не чіпай мене". Але я хочу не цього.
Я хочу абсолютно протилежного.
Ти й Гевін,
ось чого я хочу.
Пробач.
Я повинен відвідати Джері.
Він вмирає.
Я знаю.
Мій батько вмирає.
Сесілія Шерман.
Колбі Дікерсон.
Джастін Кук.
Ребека Аніто.
Ллойд Фогель.
Андреа Фогель.
Гевін Фогель.
Джері Фогель.
Дякую, Господи.
Він досі їсть, як підліток.
М'ясна нарізка, вівсянка з цукром.
Упертий козел.
Добре, що ти заглянув.
Ти знала про нас
з сестрою?
Ні... Я дізналася нещодавно.
А про мою маму?
Коли він захворів минулого року,
після першого разу, він...
Він почав говорити
про речі, які давно слід було розповісти.
Чий одноденний виграш...
У нас є бурбон.
- Зустрічайте, ведучий "Ризикуй"! - Хтось повинен пити його.
Ні, дякую.
Навіть пива не хочеш?
А в тебе є? Так. Я вип'ю пива, якщо це ощасливить тебе.
Ні, в нас немає пива.
Не роби це, щоб ощасливити мене. Роби те, що хочеш.
- У тебе немає пива, а я не хочу пива... - Тоді нічого не пий.
Просто висушуйся.
Пробач.
Я точно зламала манеж. Він склався, як картковий будиночок.
Ні.
- Як він? - Здається, непогано.
- Справді? - Не знаю.
Зазвичай, у вітальні не ставлять лікарняне ліжко, якщо все добре.
Дякую, що приїхала.
Тобі сподобається диван.
- Так? - Ні.
Іди сюди.
Я знаю.
Ти хотів би побачити маму зараз. Знаю.
Але давай дамо їй трохи поспати?
Я стану кращим в цій справі.
І ми звикнемо одне до одного.
Ти мені подобаєшся таким
Яким ти є
Саме таким
І таким самим
Я думаю
Ти - гарний
Ти мені подобаєшся таким, яким ти є
Без сумнівів
І без питань
Хто це?
Дороті?
Ходімо.
З тобою все гаразд?
Так, я в нормі.
Четверта ранку.
Я мало сплю останнім часом.
Ти теж не спиш, так?
Я ніколи не робив цього з тобою.
Вставати посеред ночі, займатися маминими справами.
Це не маминими справами.
Ти зрозумів, про що я.
Тобі треба відпочити.
Ні. Слухай.
Залишся.
Слухай.
Онде.
Що?
Захопи пару келихів.
Не думаю, що це хороша думка.
Звідки тобі знати? Ти ж не п'єш.
Давай.
Оце розмова.
Вип'ємо.
Ллойд...
Мені шкода, що я кинув вас з сестрою.
Це було...
Це було егоїстично.
І це було жорстоко.
Поглянь на мене.
Пробач мене, синку.
Це так несправедливо, знаєш?
Гадаю...
Я тільки зараз починаю розуміти, як треба жити.
Я завжди любив тебе.
Я теж тебе люблю...
Тату.
Привіт.
Що?
Це безглуздо.
Тут десь десять тисяч слів.
Так.
Це ж не про містера Роджерса.
- Я знаю. - Це про нього, але...
Це ж про тебе.
Ти ніколи не говориш про це.
Ні.
Це добре.
- Справді? - Так.
Ллойд, мені подобається.
- Правда? - Так. Це стане обкладинкою.
"МОЖЕТЕ НАЗВАТИ ГЕРОЯ?"
- Насамперед, щодо весілля... - Забудь. Воно було найвеселішим з усіх.
Я рада, що ти тут.
Не летіть на Мартас-Віньярд.
- Чому ні? Це ж медовий місяць. Маю право. - Ще б пак.
Справа не в тому, що ти маєш право. Тобі не сподобається.
Там купка багатих дурнів. І холодно.
Ти до смерті змерзнеш з купкою багатих дурнів.
Хто там?
Я не помилився.
- Проходь. - Ллойд.
Отакої!
- Андреа. - Привіт, Фред.
Радий, нарешті, познайомитися з тобою.
- Я можу взяти це? - Так. Дякую.
Вітаю, містер Роджерс.
Привіт.
Привіт, Гевін.
Привіт. Сподіваюся, одного дня ми станемо друзями.
Містер Фогель.
Можу я звати вас Джері?
Так, сер.
Звісно, можете.
Ллойд, Джоенн у захваті від твоєї статті, як і я.
Андреа, тобі вже легше з яслами?
Трохи.
Напевно.
Що? Не ти один спілкуєшся з Фредом.
Містер Роджерс, це правда, що ви - снайпер?
Спецназ ВМС.
Ні, боюся, ні.
Що це за божевільне питання?
Я чув таке.
Андреа, куди ви їздили у свій медовий місяць?
Ми таємно одружилися на Мауї, тож медовий місяць розпочався вже там.
- Я могла приїхати. - Тебе не запросили.
Ллойд, він соромиться нас.
Я жартую.
Я знаю.
Може, нам варто відправитися в сімейну відпустку.
Що скажеш, тату? Пірнемо в океан разом?
Звучить чудово.
Зіпсуємо ваш медовий місяць?
Я згоден.
Якщо доживу.
Знаєте,
багатьом з нас незручно говорити про смерть.
Але людині властиво вмирати.
І варто згадувати про все людське.
З усім, що варто спогадів, треба навчитися справлятися.
Ви повинні прислати мені копію.
Джоенн дуже сподобається цей знімок.
Було б крутіше, якби він був на ньому.
- Дякую. - Дякую.
Я, мабуть, піду.
Я проводжу вас.
Я візьму.
Розраховуйте на це.
Дякую.
Слухай. Що...
Що ти сказав Джері?
Я попросив його молитися за мене.
Я вважаю, що коли людина проходить через таке,
вона неймовірно близька до Бога.
- Ллойд. - Білл.
Я прочитав статтю.
І?
Іноді люди сумують
І їм дуже погано
Але ті ж люди, Які іноді сумують
Ці ж люди Іноді радіють
Потішно, але це правда
Це одне й те саме, вірно? Для мене й...
Бувають хороші люди
Вони роблять те, що повинні
Але ті ж самі люди, Які бувають хорошими іноді
Ті ж самі люди Бувають поганими іноді
Може, мені варто пригальмувати на пару місяців.
У сенсі?
Побуду удома з Гевіном.
Ти повернешся на роботу, не переживаючи про ясла.
- Я хочу. - Правда?
Ти?
Ми з Гевіном вже все обговорили.
Ми згодні.
Я такий радий, що розповів тобі про свого друга Ллойда та його сім'ю.
У мене є нова фотографія Ллойда з його сім'єю. Хочеш поглянути?
Ось вони.
Мила фотографія.
Мені приємно бачити їх разом.
Сподіваюся, ти знаєш, що ти зробив цей день особливим,
коли просто був собою.
У всьому світі немає такої людини, як ти, а ти мені подобаєшся такий, який ти є.
Як же приємно Знати, що ти живий
Як же приємно Ти ростеш
І коли ти прокинешся, скажи:
"Думаю, новий день стане яскравим"
Як же приємно
Дуже приємно Приємно знати
Що я повернуся Коли настане новий день
І в мене буде ще більше ідей для тебе
А захочеш про щось розповісти
Я теж
До зустрічі.
Знято.
Дякую.
Добре.
- Чудово? - Так.
- Знято. Дякую. - Так, дякую. Дякую.
Завтра зйомки у взуттєвому магазині містера Вагнера.
- На майданчику о восьмій. - Дякую всім.
Список у помічників режисера.
Добраніч.
Побачимося завтра.
Добраніч, Келлі.
- Добраніч, бос. - Добраніч.
Побачимося завтра.
Ти можеш повірити в це
Або вдати, що це - правда
Ти можеш бажати, сподіватися або загадати
Те, що хочеш зробити
Але доки не почнеш це робити
Ти ніколи не розгадаєш
Тому що вигадки і фантазії
Не допоможуть тобі в цьому
Ти повинен зробити це
Усе Ти повинен зробити це
Зроби це, зроби це, зроби це
А коли закінчиш
Ти дізнаєшся, хто зробив це
Це ти
Ти зробив це, ти зробив це
Нелегко продовжувати старатися
Але це єдиний спосіб подорослішати
Нелегко продовжувати навчатися
Але я знаю, що це так
Коли ти старався і навчався Ти доросліший, ніж учора
Нелегко продовжувати старатися, Але це єдиний спосіб подорослішати
Ти повинен зробити це
Помалу
Ти повинен зробити це Зроби це, зроби це, зроби це
А коли закінчиш, Ти дізнаєшся, хто зробив це
Це ти, Ти зробив це
Ти зробив це.
Переклад субтитрів: Mykola Astankov